- Er hun der ikke? - Hun er nok ude at shoppe.
- Gud forbyde det. - Hvorfor siger du det?
Det siger mænd bare, når man taler om koner.
Den ene siger: "Hun shopper nok". Den anden svarer: "Gud forbyde det."
- Det er en vittig bemærkning. - Nåeh...
HØJ CIGARFØRING
- Hvad siger du til alt det her, Bob? - Hvad mener du?
Hvordan er det at være på farten?
- Jeg kan se, det kan være trættende. - Ja, det her job kræver meget af én.
Det skulle man ikke tro. Men det gør det.
Du har vist gjort det her længe?
For at være helt ærlig...
...så føler jeg, at jeg har givet håndtryk hele mit liv.
- Du er rigtig god til det. - Tak, Bob.
- Ud fra hvad jeg har hørt. - Du behøver ikke begrunde din ros.
- Hvad siger klokken? - Kvart i fem.
- Gad vidst, om Larry er kommet? - Går du ikke med ur?
Verden er fuld af ure, Bob. Ure og spejle.
Det er sgu en sammensværgelse. Ikke, at det gør mig noget mere.
Mit tog er for længst kørt.
- Hvorfor siger du det? - Det er ikke for at beklage mig.
Alle topper et sted og finder deres niche.
Det er ikke noget at skamme sig over.
Hvor gammel er du? Hvis jeg må være så fri?
Jeg er 52.
Din sekretær sagde, du så distingveret ud.
- Gjorde hun? - At dit ansigt havde karakter.
Tvivlen må komme hende til gode.
Jeg vil antage, at hun mente det som en kompliment.
Af og til tænker jeg på, hvordan jeg vil se ud i din alder.
- Træd bare i det! - Det var ikke sådan ment.
Det er i orden. Jeg har hørt om folk, der bliver helt op til 70.
Bare det passer.
Jeg tænkte bare på... hvordan en person får karakter.
Om det er noget medfødt, der træder frem efterhånden...
...eller om man skal gennemleve noget specielt.
Jeg tænker aldrig på det.
Tænk, hvis jeg har et ordentligt læs karakter og ikke ved det.
- Tror du det? - Det er et tveægget sværd, Bob.
- Hvor længe har du været i firmaet? - Et halvt år.
- Direkte fra skolen? - Ja.
Et godt råd: Det er aldrig for tidligt at tænke over, hvor du vil ende.
- Det er et meget stort spørgsmål. - Ja.
Snart får du en kage med 40 lys på.
Måske 50.
En masse folk hopper ud af et skab og råber: "Tillykke!"
Som om du ikke tænkte på det nat og dag.
- Hvad er det, du læser? - Penthouse.
- Vil du låne det bagefter? - Nej tak.
- Vil du ikke? - Nej, jeg læser ikke den slags blade.
Er du en af dem, der mener, at den slags ikke skulle udgives?
Jeg er en af dem, der mener, at de ikke skal købes.
- Det var et kløgtigt svar, Bob. - Jeg sagde bare min mening.
Netop. Du sagde, hvad der faldt dig ind.
Så jeg tror, du kan gøre karriere inden for marketing.
Hvad siger din kone til, at du læser den slags?
Det kommer ikke min kone ved.
- Gør det ikke? - Nej.
Vi er skilt.
Må jeg spørge, hvad der gik galt?
- Måske skulle du prøve din kone igen. - Ja.
Jeg kan bare ikke forestille mig, hvordan det er at blive skilt.
Det kan du levende forestille dig... efter et kort stykke tid.
Tro mig, Bob.
- Hvordan går det? - Hva' med dig?
Jeg klager ikke. Hvilken etage?
- Hvor skal du hen med maden her? - Femtende etage.
Til en forretningsreception?
- Jeg holder også en. Den på 16. - Nå, den...
Er det dét? Er det dét, for satan?
Hvad mener du? Hvad havde du regnet med?
Phil, det skal jo være en suite.
Vi inviterer kunderne til en suite, ikke et skab. Her er jo ingen plads.
- Det var det bedste, jeg kunne få. - Hvor skal folk stå? Ude i gangen?
Hvad brokker du dig over? Det er 16. etage. Se lige udsigten.
Phil, for fanden, vi er i Wichita, Kansas.
Det er sgu da lige meget, om det er 1. eller 500. etage. Det ser ens ud.
- Næste gang ordner du det. - Murdoch havde fået en kæmpe suite.
- Murdoch er her ikke, vel? - Det har du sgu ret i.
Vi kan da hoppe ud, hvis der ikke kommer nogen...
Rend mig.
Bare fordi jeg har æstetisk sans, får jeg den slags slynget i ansigtet.
- Kender du Bob fra research? - Hej med dig, Bob.
Han taler med sin kone.
Jeg håber, hun taler mest. Vi må spare på den smule ilt, vi har.
Hvad er det?
Hvad ligner det?
- Det er hors d'oeuvre. - Kalder du det for hors d'oeuvre?!
- Begynd nu ikke på det der. - Det der er sgu ikke hors d'oeuvre.
Hvad fanden er det? Gulerodsstave, selleri...
...lidt Thousand Island og en forvokset ostebolle?
- Det kom jo i stand i sidste øjeblik. - Ved du, hvad de får nede på 15.?
- Nej, og jeg vil ikke vide det. - Rejer, min ven. Kæmperejer på is.
Østers. En masse underlige franske oste.
Små butterdejsfiduser... Se, det er hors d'oeuvre!
Nedenunder bliver man visiteret for selleristave i døren.
- Så spis dernede i aften. - Ja, det bliver jeg nok nødt til.
Bob, kan du tro det her?
Det ser fint nok ud.
Det var det, jeg ville frem til. Hvad ved du om noget?
- Hvor tit har du prøvet det her? - En gang.
Denne her gang, ikke? Det tænkte jeg nok.
Hvem ved? Måske er vi heldige, og der kommer kun grønskollinger som Bob.
- Er der problemer? - Nej. Der er ikke noget problem.
- Læser du op på faglitteraturen? - Pas dig selv, Larry.
Jeg fordømmer det ikke. Du skulle have set hende ved siden af mig i flyet.
- Køn? - Mon ikke.
Og en god krop, og...
- Hun havde karrieredragt på. - Det tænder du på, hva'?
Det gør mig helt vild. Jeg ved ikke hvorfor.
De er som en god, lille pakke.
De venter bare på, man kommer og pakker dem op og sætter dem fri.
En kvinde i karrieredragt er kunst. Hvad får din motor til at spinde, Bob?
- Det aner jeg ikke. - Ingen favorittype?
Jeg forsøger ikke at tænke på det.
- Forsøger? - Jeg er gift.
Ja, alle er da gift. Selv Phil her var gift engang.
- Jeg spørger bare til din smag. - Det ved jeg ikke.
Lad mig spørge dig om noget. Helt ærligt.
- Er du bøsse? - Larry!
Hva' nu? Han mangler et karakteristisk træk hos den amerikanske mand, -
- hvilket jeg kunne forstå, hvis du var...
Men det tror han ikke, han er... Er du gift?
Hvorfor lade blikket vandre, når Gud har skænket mig en skøn kone?
- Nå, du er den spirituelle type. - Det er en del af det.
Blev du blind, da du blev frelst?
Jesus siger, at det at se på en kvinde med lyst, er det samme som utroskab.
Gjorde han? Han har aldrig set en i karrieredragt.
Havde han det, så vores religion anderledes ud.
Så ville lyst være sakramentet.
Hov! Du hadede mine hors d'oeuvre!
Jeg prøvesmager bare. Sikrer mig, at ingen kreperer af det her.
- Spis nu ikke det hele. - Ved du, hvorfor du er her, Bob?
Nej... ikke rigtigt.
For fanden da. Der er ikke noget at sige til, at firmaet er på spanden.
- Du er her af kosmetiske årsager. - Hvad mener du?
Du skal repræsentere research. Teknisk support.
Hjernen i firmaet.
Mig?
- Men jeg har ikke megen erfaring. - Du er ligegyldig.
- Du skal bare repræsentere. - Skal jeg gøre noget særligt?
Nej, bare stå og se klog ud. Eller sid ned, det er op til dig.
- Du skal nok gøre det godt. - Det håber jeg søreme.
Når man tænker over det... så er her faktisk ikke nogen.
Man tror, man ser folk på gangen, men det gør man ikke.
Man ser kun funktioner. Sådan er det med kongresser.
Det, Larry mener, er, at hvis man tænker på, hvorfor vi er her, -
- er hvad vi er vigtigere, end hvem vi er.
- Det virker ret upersonligt. - Klart. Ellers holdt de det ikke her.
Er der noget herinde, der oser langt væk af personlighed?
- Det er bare en skam. - Det er ikke en skam, Bob.
- Hvem arbejder du så for, Bob? - Professor Young.
- Jim Young? - Ja, kender du ham?
- Vi har mødt hinanden. - Alle tiders fyr.
Virkelig? Hvordan?
Han har 20-30 patenter.
Han er vist også hjælpepræst.
- Og det gør ham alle tiders? - Ja, alene patenterne.
Ikke for at fornærme dig, jeg kan se, du beundrer manden, -
- men lad mig fortælle dig noget om Jim Young.
- Han er en idiot! - Hva'?
Han er en tumpe. Han må ikke engang vokse min bil.
- Hvordan kan du sige det? - Jeg har hørt på hans øregas.
Jeg lover dig: Fyren er fuld af lort.
Det synes jeg ikke. Jeg arbejder med ham.
- Måske ved du ikke, hvad en idiot er. - Måske har jeg en anden definition.
Bob, har du et øjeblik? Jeg vil fortælle dig noget.
Selvfølgelig.
Der er folk i denne verden, der ser meget officielle ud, når de arbejder.
Ved du hvorfor?
Fordi de ikke aner, hvad de laver.
Ved man, hvad man laver, behøver man ikke se så officiel ud.
- Er du med? - Ja, ja.
- Ved du, hvordan du kan se forskel? - Nej.
Det kan du ved, at en lille stemme dukker op bag i dit hoved og siger, -
- at den fyr, der sidder foran dig, eller den kvinde, -
- lyver, så det står efter.
Når du har fået den oplysning, hvad gør du så?
- Det ved jeg ikke. - Det her er, hvad jeg ville gøre.
Jeg ville sige: "Makker, jeg har hørt på meget lort, -
- for vi er ved gud sælgere og må høre meget lort, før kronerne falder af.
Men du tager sgu prisen.
Du aner ikke, hvad du taler om.
Dine børn beundrer dig nok, som vi alle håber, de gør, -
- og måske ved din kone det ikke, men jeg ved det.
Denne viden tvinger mig til at påpege, at du er en forpulet løgner -
- fra ende til anden!"
Så ville jeg sætte mig og spise resten af min suppe.
Det ville du vel ikke?!
Phil, har du nogensinde set mig gøre det, vi lige talte om?
- Ja. - Der kan du bare se.
Derfor er der håb. Der findes folk som mig, der lytter.
- Hvornår var det? - Hvad mener du?
Tvivler du på en mand, der læser Penthouse for at udvide sin horisont?
Det er et par år siden. Vi spiste frokost med en kunde.
- Og du sagde det faktisk? - Ord for ord.
- Det var ikke ord for ord. - Jo, i princippet!
Jeg taler rent principielt. Han er trods alt en kvik ung mand, -
- der kan forholde sig til et begreb.
- Hvad skete der så? - Ja, hvad regner du med?
- Fyren blev vred. - Fyren blev stiktosset.
Han sad bare og skummede og sagde ikke et kvæk.
Mistede I så kunden?
Selvfølgelig! Man kan da ikke tale sådan til nogen og beholde kunden.
Hvis du gør det. Hvis du siger det til en mand, og han lægger gaflen...
...og siger: "Bob...
...hvor har du ret.
Jeg lod, som om jeg vidste, hvad jeg talte om hele tiden, -
- og det er jeg ked af. Ikke over for dig, men over for mig selv.
Jeg vil være et så godt menneske, som jeg kan.
Og først og fremmest vil jeg være ærlig."
Så glemmer man alt om forretninger.
Man bliver kronraget, går i et orange lagen og sælger billeder af manden, -
- for han har ingen frygt, det har han lige bevist.
Han fortjener at blive tilbedt.
- Wow. - Wow er godt. Det dækker helt fint.
- Tænk, at du sagde det. - Gør dig selv en tjeneste.
Bliv aldrig en af den slags mænd.
Jeg vil nødigt give dig den smøre, men ville gøre det for dit eget bedste, -
- fordi jeg godt kan lide dig.
Klart nok.
- Har du det godt? - Jeg skal på toilettet.
Skal jeg lave en drink til dig, mens du sidder på tronen?
Hvem trak dig op?
Jeg er bare oppe at køre. Vi får gang i forretningerne i aften.
Der er forretninger i luften! Kan du ikke lugte det?
- Hovedbogskunderne vil blomstre op. - Vi går kun efter én hovedbogskunde.
Den får vi på krogen. Bare vent. Fuller kommer ind ad den dør, -
- ser sig omkring og bliver totalt overvældet over -
- at befinde sig på 16. etage -
- med udsigt over hele Wichita som en anden gammel konge, -
- der skuer ud over sit kongerige. Og han vil sige:
"I sagde, det var super! Enhver med en så udpræget æstetisk sans, -
- at de vælger denne udsøgte suite, -
- må have den rette slags smøremidler til min fabrik i Gary!
Hvordan får jeg jer til at sælge mig alt, I kan producere?
Hvor meget må jeg personligt betale jer i bestikkelse?!"
- Tror du, han siger alt det? - Ord for ord.
Jeg vil sige: "Mr. Fuller, hvor har De dog ret.
Vi har lige præcis det rette smøremiddel til Deres formål.
Jeg ville være stolt over at have Dem som kunde, -
- men jeg må bede Dem om en tjeneste, -
- så vi kan lære hinanden bedre at kende."
- Hvad? - "At du tager mig som din konkubine.
Eller Phil, hvis du synes, han er flottere."
Tror du virkelig, han bider på? Hvad nu, hvis han ikke vil?
Hvis han ikke vil handle med os? Så står vi op i morgen, pakker, -
- tager et tidligt fly hjem, går ind på kontoret ved totiden -
- og hænger os i vores slips på toilettet.
- Ved du, hvordan han ser ud? - Nej. Gør du?
- Aner det ikke. - Hvad med Bob?
- Hvorfra skulle han vide det? - Pyt, det er det gode ved kongresser.
Alle Guds børn har navneskilte på. Han har sikkert et i neon.
Dick Fuller. Direktør. Alias Den Store Kanon.
Bare han har en ring, jeg kan kysse.
Phil, hvad er det der?
- Det er et garderobestativ. - Hvad laver det herinde?
- Det er til frakker. - Alle bor jo her på hotellet.
Ud med det. Der er i forvejen trangt herinde.
Jeg ville bare være forberedt.
Hvis der ikke var et, ville du sige: "Phil, hvor er garderobestativet?"
Nu ved vi, hvor det er. Ude på gangen.
- Har han det godt derinde? - Det tror jeg ikke.
Hvorfor ikke?
Måske er det nerver.
Måske kunne han ikke tåle dig.
Især ikke, når du skød med skarpt.
Hvem, mig? Jeg talte bare med ham.
- Han er en god dreng. - Naturligvis. Ellers gad jeg da ikke.
Jeg gider sgu ikke smøre endnu et røvhul for smøremiddelindustrien.
- Desuden minder han mig om dig. - Nej, han minder dig om dig selv.
Jeg slægter dig på, så det går O-P op.
- De idioter skal ikke ringe herfra. - Træk det fra regningen.
- Hvem ved? Måske nyder han det bare? - På toilettet?
Har du ikke været der endnu? Det er det eneste fede ved den her suite.
Der er spot over lokummet og spejle på tre sider, -
- så du kan se dig selv tørre dig i røven!
- Er det din store drøm? - Alle bør prøve det mindst én gang.
Hvad ville de gamle egyptiske konger ikke have givet -
- for at kunne se sig selv tørre sig i røven? Kassen.
- Men det var ikke opfundet endnu. - De havde da spejle.
Ja, håndspejle. Nogle små, fimsede nogle.
Prøv du bare at se dig selv tørre dig i røven med et håndspejl...
Det kunne lige så godt være en anden.
For at gøre det rigtigt skal du have væg-til-væg-spejle hele vejen rundt.
Så får du det hele med. Det minder dig om, du er ligesom de andre.
- Det gør dig ydmyg. - Så siger vi det.
- Døren sidder fast. - Jeg siger det til dem.
Hej. Går det bedre nu, Bob?
Ja... jeg havde bare lidt kvalme.
Satte Phil dig i sving hele dagen?
- Noget af dagen. - Du stod i standen?
Du skulle have brokket dig. Jeg hader at stå i standen.
- Jeg synes, det var interessant. - Her er ikke noget skab.
- Derfor var her et garderobestativ. - Alt er interessant i starten, Bob.
Tandlægebesøg er interessante i starten, men det går hurtigt over.
Det er bare noget, der skal gøres.
Fik du de vise ord med, Bob? "Det er bare noget, der skal gøres."
Larry, må jeg nasse en smøg?
Normalt, ja. Men ikke mere, jeg er holdt op.
- Nej! - Ama'r.
For et par måneder siden. Det skulle du også tage at gøre.
Rend mig! Du er ikke min kone.
Du har ret. Det er godt, du minder mig om det, -
- for så tæt som vi er på hinanden, kan man godt glemme det.
Bob er klogere end os to tilsammen. Du har aldrig røget en smøg, vel?
- Nej, det har jeg ikke. - Og du drikker sjældent, ikke?
- En øl i ny og næ. - Men ikke spiritus, vel?
Og jeg vil æde min gamle hat på, -
- at du aldrig i dit liv er gået ind på en stripbar -
- og op på scenen, har taget danseren og kneppet hende foran publikum.
- Hvad for noget?! - For fanden, Larry!
Svar på spørgsmålet: Ja eller nej?
Nej... Jeg har aldrig været sådan et sted.
Du må ansøge om helgenstatus. Konkurrencen er ikke hård mere.
Jeg tror, du har gode chancer. Er du katolik?
Den episkopale kirke? Hvad så?
Jeg er baptist.
Ja, det er et problem.
De må da have noget tilsvarende for folk, der aldrig gør noget?
Ikke så vidt jeg ved.
Så må du sgu konvertere til en religion, hvor de sætter pris på dig.
Sig til, hvis det lykkes.
Når jeg skaffer en ny helgen, får jeg en hvervegave.
- Hvor skal du hen? - Jeg går ned i baren et øjeblik.
- Jeg går med. - Det er bedst, du bliver her.
Hold øje med Larry, så han ikke fremlejer bulen.
Kig lige ind på 15. på vejen, så kan du se, hvordan det skal gøres!
Hvis du kan leve med skammen.
Og kom så med nogle rejer!
- Sikke en galning. - Ham eller dig?
- Ham. Han får mig til at dø af grin. - Det er ikke ham, der er en galning.
Du kender ham ikke. En gulerodsstav?
- Hvor længe har I arbejdet sammen? - Det kommer an på, hvad du mener.
- Gulerodsstav? - Nej tak.
I geologisk tid har vi lige mødtes, men i hundeår er det en evighed.
Hvad med i menneskeår?
Menneskeår?
Vi har kendt hinanden et stykke tid. Hvorfor?
- Han virker interessant. - Han er en fabelagtig fyr.
Hvis du vil se op til én, skal du vælge Phil. Ikke den nar Jim Young.
Hvor længe har han været skilt?
Jeg tror ikke, den er gået igennem, men jeg ved det ikke med sikkerhed.
Det er en skam, han skal skilles.
Han er ikke tvunget til at gøre det. Han gør det for at vinde noget.
- Hvad? - Hans frihed, vel?
Han giver bare afkald på meget.
Af og til må man gnave benet af for at slippe ud af fælden.
Det må man vel...
Phil er gået meget igennem de sidste år ud over skilsmissen.
- Virkelig? Hvordan? - Han plejede at være...
Jeg ved ikke...
Den ene dag var han helt oppe i skyerne og glad for livet.
Dagen efter var han en helt anden. Luften var gået af ballonen.
Det virkede, som om han kunne hive et gevær frem og skyde sig selv.
Alligevel var han stadig rar. Han var bare...
Det var, som om noget inden i ham ... var brudt sammen.
- Hvad vil du have? - Vekslet til cigaretautomaten.
Crown Royal på huset. Jeg skænkede en for meget.
- Nej tak. - Jo, tag den bare.
Nej, ellers tak. Bare mønter til automaten.
- Alt det, man ikke ved om folk... - Dine øjne og ører skal opdage det.
Bortset fra det, som ikke kommer os ved.
Klart.
Spørg mig om hvad som helst om Phil. Jeg svarer gerne, hvis du er oprigtig.
Men spørg ikke ham. Han skal ikke føle sig presset.
- Hvor længe har du været gift? - Seks måneder.
Elsker du din kone?
Om jeg elsker min kone? Hvorfor skulle jeg ikke det?
Folk bliver gift af forskellige grunde.
Du virker som en fyr, der holder på principperne.
Jeg har kendt mennesker, ikke dig, der var meget principfaste, -
- så mødte de en anden, der også var meget principfast, -
- og så blev de gift.
En dag finder de ud af, det var principperne, der blev gift.
De var bare med på slæb.
Kærlighed er tit forloren.
Hej. Når man taler om solen... Hvor er mine rejer?
Snup en gulerod, hvis du er sulten. Tag dig en ostebolle.
Jeg vil ikke have nogen ostebolle. Jeg vil have rejer!
- Så ring ned til room service. - Jeg vil ikke blamere dig foran Bob.
Tro mig, Larry. Der er ikke noget, du kan sige eller gøre, -
- der kan gøre mig flov.
Kan du se, hvad jeg skal finde mig i?
En dag tropper jeg op med en uzi! Du vil læse om os i avisen.
- Vil du ikke have en drink nu? - Jo, måske bare en cola.
- Giv mig et askebæger. - Hvad med dig? En black russian?
- Jeg tager en seven-up. - Seven-up?
- En seven-up med lidt lime. - Har du det helt godt?
- Jeg er holdt op med at drikke. - Hvornår?!
- For nylig. - Det var satans!
Jeg ryger ikke, du drikker ikke, og Bob end ikke tænker på kvinder.
Lægger man os tre sammen... får man Jesus.
- Apropos. Hvem står i baren i aften? - Det gør Bob.
Mig? Som sagt er jeg ikke vant til at drikke spiritus.
Vi siger ikke, du skal drikke. Du skal bare servere.
- Jeg ved ikke, hvordan man gør. - Du hælder bare op i glasset. Se.
Hvad med formlerne?
Det hedder opskrifter. Vi bestiller bare en bog.
Hvis nu de vil have noget eksotisk?
Det er perfekt. Det gør de kun for at vise sig.
Hvis de må fortælle dig opskriften, kan de føle sig som eksperter.
- Larry og jeg har hænderne fulde. - Hjernen i firmaet gør et forsøg.
Så længe du gør dit bedste.
Skål på den religiøse følelse, man får efter en vellykket opgave, -
- som er absurd underbetalt.
- På glade tider. - På glade Jesus.
På glade... Amen!
- Hvornår går det løs i aften? - Klokken syv.
- Er I sultne? - Jeg kunne godt klemme en bid ned.
- Hvad har du lyst til? - Måske skulle vi gå nedenunder.
Det er lige, hvad vi gør. Fylder maven med hotelmad, -
- glor lidt på tjenersildene... eller ikke.
Så går vi herop igen og viser Bob, hvad det handler om.
Vi lærer ham, hvordan det er at lave forretninger.
- Det ser jeg frem til. - Er du klar?
Det finder man ud af på én måde: Kast mig ud på dybt vand.
Nej, nej. Vi kaster dig ud fra klippen for at se, om du kan flyve.
- Prismærket sidder stadig på. - Jeg har også lige købt bukserne.
I guder! Har du en saks?
Hjernen i firmaet gør et forsøg.
Bliv frelst med Jesus! Drinks til alle!
Mangler du ild?
Du bad om en med gin... Sagde du gin buck eller gin fizz?
Hvad ville du have?
Du får noget af det her.
- Ved du, hvad klokken er? - Mon ikke du siger det?
Den er halv ti! Vi begyndte klokken syv. Han kommer ikke!
- Han sagde, han ville komme. - Men han er her jo ikke, vel?
- Hvad skal jeg gøre? - Virke bekymret.
- Det er jeg. - Du skjuler det sgu godt.
Tro nu lidt på det. Bare denne ene gang.
Tro...?
Tro på det.
Jeg er fra Wisconsin, og det her er den ypperste ostebolle...
Det svin...
...talte om basketball til mig i næsten to timer.
Han afslørede bare, han ikke aner noget om spillet.
Kunne du ikke finde et mindre glas? Et fingerbøl?
- Der er ikke flere rene. - Giv mig den flaske.
Det er det, jeg elsker ved de her ting.
Man får ham væk fra konen et par dage, hælder et par drinks på ham, -
- så bliver han som ved et trylleslag verdens førende sportsekspert.
Derfor skabte Gud koner. Så de kan fortælle mændene, -
- når de er nogle narrøve.
Få en mand væk fra konen en rum tid...
...og han aner ikke, hvordan han skal opføre sig.
Tro mig.
Bibelen siger, Gud skabte Eva som en medhjælp.
Som hvad?
En hjælper... skabt til at dække hans behov.
Det ved jeg ikke noget om. Men det, jeg ved, er følgende:
Gud skabte kvinden, så hun kunne være et spejl.
Så manden kunne se, hvor stort et røvhul, han er.
Du taler til mig om sjæle...
En mand ved ikke, hvordan hans sjæl ser ud...
Han aner ikke, hvordan den ser ud, før han ser den kvinde i øjnene, -
- som han er gift med. Og da, hvis han er et ordentligt menneske, -
- går de næste par dage med at kaste op.
For ingen mand, ingen ærlig mand, kan klare det billede af sig selv.
Tag skoene af, slap af. Alle er gået nu.
Sagde du ikke, du ikke kunne lide at være gift?
Det kunne jeg heller ikke.
Men derfor kan jeg godt anbefale det.
Der er meget her i livet, der er godt for dig, -
- der ikke er specielt behageligt. Omskæring, for eksempel.
Det var på tide! Hvor fanden har du været?
Hvad mener du? Mens du har siddet og slikket hver en røv, der kom ind, -
- har jeg ledt efter Den Store Kanon!
- Hvad for en? - Frelseren, Bob. El Presidente.
Manden, der med en enkelt lille stavelse -
- kunne gøre firmaet gravid.
Fandt du ham?
Phil... brug lige din intuition.
Brug dit guddommelige talent for at opsnuse sandheden.
- Ser jeg ud, som om jeg fandt ham? - Nej.
Godt, du har ikke mistet evnen.
- Hvem er det, I taler om? - Vi taler om Den Store Kanon, Bob.
Den store hval... Har du læst "Den gamle mand og havet"?
Glem det. Vi taler om en mand, der repræsenterer -
- den største kunde, firmaet har eller nogensinde ville kunne få.
- Potentielle kunde. - Ja. Træd bare i det. Potentielle.
Det, der kunne være. Det var vores job at gøre det potentielle til realitet.
At få penge i kassen, at kurtisere herren.
At love ham alt for at få ham i nettet.
Lykkedes det, eller var vi en fiasko? Vi stemmer om det.
- Vi klarer det. - Ja, selvfølgelig.
Når de får vores lig op af floden og får sendt vores sjæle til månen, -
- det er bare det ind imellem. At blive flået levende og antændt, -
- det er det hårde. Resten er barnemad.
Var du nødt til at lede efter fyren?
Det var vi nødt til. Det var ikke meningen, men ja.
Han skulle være kommet her. Der var en, der skulle lokke ham herop.
Hvorfor ser du på mig? Jeg har gjort min del.
- Har du ringet til ham? - Ja, for fanden.
Og du talte med ham?
Jeg talte med hans sekretær. Han var optaget.
- Hun forsikrede mig om, han kom. - Ved du hvad? Hun tog gas på dig!
Alle sekretærveninderne stod nok og fnes rundt om telefonen.
- Hun er nok stand-up-komiker. - Der skete nok bare et eller andet.
Det er indlysende, at der skete et eller andet.
- Måske blev han bare syg. - Nej, han er her.
Jeg har hørt ham nævnt hele aftenen. Han er her, mine venner.
Han er bare ikke her! Hvis I forstår den diskrete forskel.
Vi må bare finde på en anden måde.
Phil, er du døv? Løbet er kørt.
Han var inviteret, men kom ikke. Vi er som dinosauruser efter istiden.
Vi har ikke længere nogen eksistensberettigelse.
Hvorfor kan I ikke bare lave en aftale og få et møde med ham?
Man laver ikke aftaler med ham. Han er direktøren, -
- han henviser dig til sine folk.
- Hvorfor så ikke se hans folk? - De er en samling dildoer!
Af og til må man springe mellemledet over og gå et trin højere op til en, -
- der kan sige: "Jeg vil prøve dit nye produkt."
"Køb det, prøv det eller skrid, du er fyret!"
Jeg ringer til hans sekretær igen.
Hører du ikke et ord af, hvad jeg siger?
Det er menneskeligt at tro, man får en chance til, -
- men det er ren fantasi. Vi tager hjem i morgen, -
- og Evans vil sige: "Hej, Phil... Larry... Bob!
Kom ind på mit kontor. Jeg har noget til jer... Buk jer."
- Hva' så, Bob? Er det noget for dig? - Jeg synes, det var interessant.
- Hvordan det? - Man hører mange spændende historier.
Ja, der flyver meget lort gennem lokalet, men også et par gode historier.
- Kommer der altid så mange folk? - Det så sådan ud, fordi suiten er lille!
- Larry! - Gulerødderne stiger mig til hovedet.
Jeg mødte en fyr, der begyndte at fortælle om hunde.
- Hvad er der med hunde? - Han havde altid haft en.
Han sagde, han havde haft en eller anden hund gennem hele sit liv.
- De fleste var schæfere. - Hva' så? Mange folk har hunde.
Ja, men så kom vi ud i alt muligt.
Han havde fået den sidste aflivet, fordi den bed én.
Så fortalte han om den næstsidste og den før den...
...og den før den...
Pludselig havde han fortalt om hele sit liv gennem sine hunde.
De fleste var schæfere.
- Gid Murdoch var her. - Hvem er Murdoch?
Dale Murdoch. Firmaets bedste marketingmand nogensinde.
- For fanden, han har talent. - Og succes?
Mere end succes. Manden havde et gudsbenådet talent.
Du kender godt, når man ser nogle atleter, og det ser ud, -
- som om de bare husker noget, de altid har vidst?
- Sådan var Murdoch med folk. - Hvor er han nu?
Hvem, Murdoch? Han har fået sin belønning. Han er vistnok i Florida.
Det sidste, jeg hørte, var, at han ejede en hel Burger King-kæde.
Det er sgu nok den største i staten. Murdochs dage ligger bag os.
Nu er det Larry og Phil. Phil og Larry... og Bob.
Tre fyre, der i den grad snart får den i røven.
Vi skal nok klare den.
Tror du det? Jeg håber, du har ret.
For det, at vi lod Fuller slippe fra os, kunne tolkes som inkompetence.
Det stiller os sgu i et dårligt lys.
- Sagde du Fuller? - Ja.
- Dick Fuller? - Ja. Dick, Richard...
- Kender du ham? - Det var ham, jeg talte med!
- Hva'? - Ham med hundene var Dick Fuller!
- Årh, hold op. - Se, jeg fik hans kort.
- Det svin! - Lad mig se det.
- Tjekkede du ikke navneskiltene? - Jo.
Og jeg spurgte alle, der ikke havde et, hvad de hed.
Han havde ikke sit navneskilt på. Det var vist en andens.
- Hvorfor tog han en andens skilt på? - Måske var han halvfuld, da han kom.
Måske byttede han med en. Han ville vist gerne være i fred.
Det er for meget! Vi havde Dick Fuller lige her og lod ham slippe væk!
- Undskyld. - Det var ikke din skyld.
Vi havde ham.
Næste gang spørger du folk, uanset om de har navneskilt på eller ej.
Ved du hvad, makker? Der bliver ingen "næste gang".
Vi havde Dick Fuller inden for rækkevidde -
- og lod ham gå uden at høre et ord af vores salgstale.
- Vi skal nok klare den. - Hvad talte I om, Bob?
- Tja... ting og sager. - Kan du uddybe det nærmere?
- Sport, vejret, hvad? - Mest om hunde.
Det var det? Ikke noget andet?
Det og så familier. Han spurgte om min kone.
- Hvad ville han vide om din kone? - Ikke noget. Han spurgte bare.
Sagde du, han måtte låne hende, hvis han ville handle med os?
Hvad talte I om, Bob?
Bare... jeg ved ikke. Lidt om religion.
Du talte religion med direktøren for et af midtvestens største firmaer?
Er han det? Det vidste jeg ikke!
Hvad sagde du til ham? Helt præcis hvad sagde du om religion?
- Vi talte bare. - Du sagde ham ikke imod, vel?
Første regel om religiøse emner ved kongresser: Modsig ikke kunden.
Nej, det er anden regel. Første regel er: Gør det ikke!
- Hvad? - Tal ikke om religion.
- Vi overlevede det. - Modsagde du ham? Så er det derfor.
- Det var derfor, I overlevede. - Det var en god snak.
Hvordan kom du også til at diskutere religion med Dick Fuller?
Hans hund var jo død, ikke?
- Sagde du, hans hunde var i himlen? - Nej!
- At de var i helvede? - Nej!
Hvad sagde du så til manden?!
Vi faldt i snak. Hundene var bare en indledning.
Det fik os ind på en snak om livet og døden.
- Det var en indledning? - Ja.
Antyder det ikke, at du opsøgte muligheden -
- for at tale om livet og døden?
Klart. Det gjorde jeg vel.
Du skal ikke sige "klart". Det er da ikke klart.
De fleste mennesker opsøger ikke muligheden for at tale -
- med vildfremmede om livet og døden og religion.
- Nogle mennesker gør. - Ja, og du er åbenbart et af dem.
Men hvis du spørger de fleste folk om livet og døden, -
- siger de bare: "Livet er godt, døden er noget skidt."
- Så er jeg ikke, som folk er flest. - Det tror jeg, du har helt ret i.
- Folk bør vide, hvad man tror på. - Gudfader!
Havde jeg vidst, I ledte efter ham, havde jeg sagt det til jer.
Det er ikke din skyld.
Hvor skulle han vide det fra? Han talte bare med ham.
Men han hørte vist ikke efter. I hvert fald ikke i firmaets interesse.
Havde samtalen været mere verdslig, -
- kunne det måske være endt med, at smøremidler blev bragt på tale!
- Det ved du ikke. - Chancen er større.
Samtalen udviklede sig ikke naturligt, den blev styret i en gal retning!
- Fyren ville bare være i fred. - Det kommer ikke sagen ved.
Phil har ret. Det var tydeligt.
Jamen, drenge, venner... Det var vores opgave -
- at få ham til at glemme det en stund.
At gøre ham interesseret. Jeg tror ikke, han ville være i fred.
Så var han blevet på sit værelse og havde ikke stæset rundt her -
- for at sludre. Han ville gerne tale, bare ikke forretninger.
- Så nytter det jo ikke noget. - Du ved, hvordan man klarer det.
Man skal ikke plage ham, men han skulle høre vores salgstale!
- Jeg er ked af det! - Det nytter ikke noget!
- Hvad kan jeg ellers gøre? - Ingenting! Du kan ingenting gøre nu!
- Sagde han, hvor han boede? - Et sted på hotellet.
- Det her hotel? - Ja.
- Vil du banke ham op midt om natten? - Jeg spørger bare.
Måske kunne vi sørge for at rende ind i ham til morgenbuffeten.
- Vi ved ikke, hvordan han ser ud. - Det vil jeg godt gøre.
Hvad er det for noget på bagsiden?
Det var der, han ville tage hen. En privat fest på et andet hotel.
- Hvad fanden laver vi så her? - Vi kan ikke tage derhen!
Man skal inviteres! Han bliver sur, hvis vi bare dukker op.
- Han understregede, det var privat. - Hvis han bliver sur, klarer vi det.
- Tag jeres frakker. - Vent.
Jeg tror, Bob har ret. Vi kan ikke komme brasende.
Vil du gøre ham pissesur ved at voldgæste en eksklusiv fest?
Hvem ved, hvem der er der?
Skal vi stå og klø os i røven, mens aftalen smutter fra os?!
- Nej, nej. - Hvad så?
- Jeg synes, vi skal sende Bob. - Hvad?
Han gav dig sit kort som en invitation, ikke?
- Det skulle skaffe mig ind. - Det gør du bare ikke!
Har vi noget valg? Det er den eneste måde, vi kommer ind på.
Han kender Bob. De har snakket sammen.
- Bob har foden indenfor. - Skal knægten afgøre vores fremtid?
Det skal nok gå. Giv mig dit kort.
Nu skal du høre... Sæt dig ned!
- Hør godt efter. - Jeg lytter.
Her er, hvad du skal gøre:
Gå hen til festen og led efter mr. Fuller.
Hvis han stadig er der, giver du ham vores kort.
Sig, at vi er meget ivrige efter at mødes med ham snarest muligt.
- Snarest muligt. - Sig, vi er på hotellet i morgen.
Han kan ringe til os her eller på numrene på kortene.
Bed ham om enten at få fat i Larry eller mig.
Vi vil gerne tale forretninger med ham meget kort.
Bare forretninger.
Sig, vi ved, han har travlt. Vi skal gøre det hurtigt, -
- men der er et par ting, vi må tale om. Kan du huske det?
- Jeg skal gøre mit bedste. - Du skal bare... Hør her!
- Bare giv ham kortene og gå. - Hvad nu, hvis han vil snakke?
Så snak, lige så længe han vil. 40 dage og 40 nætter.
Så kommer du tilbage og siger, hvordan det gik.
- Venter I oppe? - I hvert fald til næste regnskabsår.
- Bare rolig, det klarer du fint. - Undskyld, jeg tvivlede på dig.
Gør præcis, som han sagde, så går det fint.
- Af sted, ikke spilde tiden. - Vi ses senere.
Skynd dig! Men ikke så meget, du kommer til at lugte af sved.
Virker jeg... Virker jeg som en specielt religiøs mand?
Ikke det mindste.
Hvorfor er jeg så grebet af en overvældende lyst til at bede?
Gad vide, om han har fundet ham?
- Han har fundet ham. - Hvordan kan du være så sikker?
- Ellers var han kommet tilbage nu. - Ikke nødvendigvis.
Det skal nok gå.
Må jeg spørge dig om noget helt alvorligt?
- Ja. - Tager du nogen medicin?
- Hvorfor tror du det? - Jeg har aldrig set dig så afslappet.
Det virker næsten, som om det ikke rager dig en skid.
- Det gør det heller ikke. - Sådan har alle det til en vis grad.
Men du virker helt ligeglad.
- Jeg er træt, Larry. - Også her. Det var en meget lang dag.
Det var ikke det, jeg mente.
Jeg ved, hvor du vil hen. Og jeg føler med dig.
Vi ved, du har været meget igennem, og jeg har længe villet sige, -
- at hvis der er noget, må du ringe til mig, dag og nat.
Jeg ville have sagt det før, men troede, det lå i luften.
- Det regnede jeg også med. - Det gjorde du ret i.
Jeg håber, du ved, jeg mener det.
Jeg har tænkt over at lave nogle forandringer.
- Såsom hvad? - Det ved jeg ikke. Forandringer.
Er det nu klogt? Du er blevet påtvunget mange forandringer.
Måske skulle du bare lade det falde på plads.
Jeg har leget med tanken om at få mig et andet job.
Noget andet end marketing?
Ja.
Som din ven og en, der kender dig godt, må jeg sige, -
- det er en dårlig idé. En elendig idé.
- Hvorfor? - Du er skabt til det her job.
- Jeg er ingen Murdoch. - Ingen er Murdoch.
Murdoch er et fantasifoster. Han er det, vi har blæst ham op til.
Og jeg er ikke vild med tanken om at arbejde med en anden.
Det ville ske før eller siden.
Nej, jeg håbede, det ville ende med mord eller selvmord.
Jeg har også tænkt over mange andre ting på det sidste.
Hvis det går dig på, skal det ud. Du skal ikke brænde inde med det.
Hvad er det helt præcist... du har tænkt så meget over?
- Livet. - Livet?
Og døden.
Gudfader! Ikke også dig! Hvorfor gør alle pludselig det?
Er der noget, nogen burde have fortalt mig?
Solpletter eller sådan noget? Vil en epidemi udslette hele kloden?
- Der sker underlige ting. - Nej, kun hvis de står i USA Today.
Hvis Jesus vender tilbage, giver han dem to dages frist.
Jeg har også tænkt på Gud på det sidste. Spekuleret.
- På Gud? - Ja.
Hvad er der med ham?
Jeg ved ikke rigtig...
Har du aldrig tænkt på Gud... nogensinde?
Jo, alle tænker da på Gud en gang imellem.
Men nogle af os dvæler ikke ved tanken.
Jeg gemmer det et sted. Jeg ved, hvad jeg tror på.
- Hvad? - Hvor fanden skulle jeg vide det fra?
Da jeg var barn, havde jeg en drøm om Gud.
Jeg drømte, jeg fandt ham, og han havde gemt sig i et skab -
- midt i en nedbrændt by.
Byen blev ødelagt af en brand... eller en slags eksplosion.
Der lige midt i byen... stod et garderobeskab...
...ene og forladt.
Jeg gik op til skabet og åbnede det...
...og indeni var Gud. Han gemte sig.
Jeg husker, han havde et stort løvehoved.
Men jeg vidste, det ikke var en løve. Det var Gud.
Og han var bange.
Jeg rakte hånden frem... for at lede ham ud af skabet...
...og jeg sagde: "Du skal ikke være bange, Gud.
Jeg er på din side."
Så stod vi der... kun os to...
...med hinanden i hånden...
...og så ud over ødelæggelsen.
Det var lige efter solnedgang.
Jeg ved ikke hvorfor, men jeg har altid haft en stærk følelse af...
...at jeg havde en slags mission her på jorden.
- En mission? - Ja.
Hvilken slags mission?
Det aner jeg ikke.
Nu skal du høre, hvad din mission er. Det er den samme som min.
At være en forbindelse mellem to led.
Den slags går dig aldrig på, vel?
- Mener du drømme? - Spørgsmål om Gud.
Jeg tænker... Jeg finder nok ud af det før eller senere.
Hvis jeg tænker på det, ville det ikke ændre noget.
Hvorfor ligge søvnløs over det? Jeg får i forvejen ikke nok søvn.
Men du tænker alligevel på det, ikke?
- Jeg er et menneske, Phil. - Ja, det ved jeg.
Vi er alle sammen meget trætte. Sådan er det med forretninger.
- Du har været under et stort pres. - Er det bare det?
Ja, det er det. Du trænger til ferie.
- Jeg har lige holdt ferie. - Den hjalp ikke. Du må have en til.
Måske bare et heftigt stævnemøde.
Du har brug for... hvad hedder hun? Hende blondinen.
Susan.
Susan! Det skal du gøre. Ring til hende.
Sig, du har en reservation på Dell's og køb et par kasser kondomer, -
- og så kører I to bare på som hamstere i løbetid.
Glem alt om arbejdet. Tag derop og få badet ormen.
Elsker du mig, Larry?
- Om jeg elsker dig? - Ja.
Det kommer an på, hvad du mener.
Hvis du spørger, om jeg vil føde dine børn, så elsker jeg dig nok ikke.
- Hvorfor spørger du? - Det var bare et spørgsmål.
Hvorfor skulle jeg ikke elske dig? Du har god personlig hygiejne.
Du er smart i tøjet. Du taler ikke med mad i munden.
Hvad er der ikke at elske?
Glem det.
Hvad fik dig til at spørge?
Da jeg var barn, lærte jeg et vers fra Bibelen.
Det, hvor Jesus siger:
"Større kærlighed har ingen...
...end den at sætte sit liv til for sine venner."
Spørger du, om jeg ville gå i døden for dig?
Det gør jeg vist.
Er det ikke lidt overdrevet? Hvad kunne der overhovedet ske, -
- der ville kræve, at jeg døde for dig?
Ingen anelse.
Spørger du, om jeg vil kaste mig ud fra altanen for dig? Det vil jeg ikke.
Jeg ville ikke bede dig om det.
Hvis du gjorde, sagde jeg: "Vi har haft et langt og godt venskab, -
- men mit svar er: 'Nej, rend mig! ' Og så måtte du have mig undskyldt.
Godt, det skulle du også.
Jeg ved ikke, hvem jeg elsker.
Der er mange, jeg godt kan lide.
Men elsker?
Det er en helt anden historie.
Det skal du ikke tænke på.
Så er han her! Sagde jeg det ikke nok?
Nå, hva' så? Hvordan gik det?
Godt nok.
Fandt du ham?
- Ja, jeg fandt ham. - Og?
Og vi talte sammen.
Og?
Og så ikke noget, vi talte bare sammen.
Hvad talte I så om, Bob?
- Bob? Hvad talte I om? - Vi talte om Kristus.
- I talte om... - Jesus.
Fik du indskudt, hvilket smøremiddel Jesus ville anbefale?
Hvad sagde du til ham, Bob?
Vi diskuterede bare ting og sager.
- Vedrørende Jesus. - Vedrørende en masse ting.
- I forbindelse med... - Jesus.
Ser man det.
Så emnet smøremidler blev ikke bragt på tale?
Samtalens natur gik ikke i den retning.
Var det naturens skyld? Naturen alene?
Ja.
Så samtalen udviklede sig bare helt af sig selv og så pludselig, -
- helt ud af det blå, før I vidste af det, talte I om Gud -
- eller om Jesus, undskyld.
Det var bare to, der talte sammen.
Jeg vil sige noget til dig, Bob.
Jeg siger det ikke til ret mange, for jeg skal virkelig mene det.
For mig er det som at bede nogen gå ad helvede til.
Det betyder det for mig.
- Hvad er det? - Det er, at jeg ikke tror på dig.
Jeg tror ikke på dig.
Jeg har svært ved at overbevise mig selv om, at det er rigtigt.
- Det er rigtigt. - Måske...
- Men jeg har svært ved at tro det. - Larry, lad nu være.
Lad mig være i fred! Hvis du vil være så venlig...
Jeg prøver at klare det her, så lad være med at afbryde mig igen.
- Det er i orden, Phil. - Se, det er i orden.
Bob, jeg vil spørge dig om noget. Og jeg vil have et ærligt svar.
Kan du give mig det?
Hvem bragte emnet Jesus på tale... helt ærligt?
Det gjorde jeg.
- Det gjorde du. - Ja.
- Du nævnte Jesus først? - Ja.
- Hvorfor? - Fordi det er meget vigtigt for mig.
Det, at folk hører om Jesus.
Du mener, at han døde for deres synder?
Ja.
Lad mig omformulere spørgsmålet.
Når nu du vidste, at det er meget vigtigt for os -
- at møde mr. Fuller og tale med ham -
- angående smøremiddel-situationen...
...hvorfor valgte du så at tale med ham om Jesus i stedet?
Fordi jeg synes, det er vigtigere.
Selv om vi er til kongres, og man sædvanligvis taler forretninger der?
Ja. Jeg forstår godt, hvad du siger.
Men jeg kan ikke se det forfærdelige i at tale til et andet menneske -
- som et andet menneske.
Jeg nævnte hverken arbejde eller smøremidler. Han måtte ikke tro, -
- jeg udnyttede emnet religion for at få ham til at indgå en aftale.
Han måtte ikke tro, jeg var uoprigtig.
Men du var jo uoprigtig. I meget højere grad.
Hvis vi kun er funktioner, kunne de bare få robotter til det.
Det gjorde de skam gerne. De er bare ikke blevet opfundet endnu.
Den dag de kan bygge en robot, der kan, hvad vi kan, -
- så er det lige præcis, hvad de gør.
Men indtil den dag sender de os.
"Hej, Bob, Larry, Phil! Hvorfor tager I ikke et smut til Wichita?
Vi skal nok sørge for kost og logi."
Og i et par dage, Bob...
...mister vi vores identitet her i Wichita, -
- og vi bliver firmaets hænder, -
- der giver hånd til alle de andre hænder.
Du var uoprigtig, fordi du skar det bånd over.
Som en hånd, der rev sig løs fra armen og sagde:
"Jeg skal lige noget herovre, der ikke har noget med dig at gøre."
- Apostlen Paulus sagde... - Du skal sgu ikke rode ham ind i det!
Hvordan kan vi tale om det her, hvis jeg ikke må nævne Gud?!
- Jeg taler om noget større end Gud. - Større end Gud?!
Det handler ikke om din tro på Gud eller lyst til at missionere.
- Sagen er, at vi har et formål her. - Som er hvad?
Vi skal sælge industrielle smøremidler!
Vi skal ikke frelse sjæle!
Vi skal heller ikke jagte skørter, men det holder dig ikke tilbage.
Hvor vover du at kaste den i fjæset på mig, din lille undermåler.
Det er udmærket at beundre udsigten, mens man laver forretninger, -
- når bare man laver forretninger.
Og bare så du ved det, knægt...
Femten år. Ikke én eneste gang har jeg været min kone utro.
- At begære en anden er det samme... - Nej, det er ej!
- Jesus giver dig ikke ret! - Var du der måske?!
Nej, nogen skrev det ned i en bog. Tror du på, den blev overleveret?
- Det er sandheden! - Vi var der ikke!
- Bibelen siger udtrykkeligt... - Du skal ikke give mig bibelcitater!
Jeg mener stadig, at apostlen Paulus...
Apostlen Paulus blev ikke sendt til Wichita for at...
Hvad enten vi får den aftale eller ej...
...skal vi nok overleve.
Undskyld.
Ja... vi overlever.
- Vi overlever. - Det har jeg vist lige sagt.
Jeg er pludselig meget bevidst om situationens sene tidspunkt.
Hvornår skal vi mødes i morgen?
- Det er lige meget. - Hvornår?
- Halv otte. - Vi siger otte.
Fint.
Undskyld, jeg opførte mig som din far, Bob...
...og forsøgte at give dig lidt...
...af mig selv.
Det er i orden.
Godnat.
Der er noget, jeg vil sige til dig.
Og jeg vil have, at du hører rigtig godt efter.
For det er meget vigtigt.
- Den mand, vi lige jagede ud... - Vi jagede ikke nogen ud.
Den mand, der lige forlod værelset for et øjeblik siden...
...er en af mine rigtig gode venner. Er det, fordi jeg har kendt ham længe?
Der er så mange mennesker, som jeg har kendt rigtig længe.
Nogle af dem ville jeg ikke lade tørre røv på min hund.
Andre betyder ikke noget særligt for mig.
Men Larry betyder meget for mig. Det er, fordi jeg kan stole på ham.
Jeg ved, jeg kan stole på ham. Han er ærlig.
Er han ærlig eller bare grov?
Han er ærlig, Bob.
Han er også grov. Det kan høre med til ærligheden.
Der er mange mennesker, der bare er grove, men ikke ærlige.
Larry er ikke en af dem. Larry er en ærlig mand.
Du er også en ærlig mand. Det tror jeg, du er.
Der er noget dybt inden i dig, der stræber efter at være ærlig.
Men du må spørge dig selv, -
- om det har rørt hele mit liv?
Hvad betyder det?
Når du prædiker om Jesus, er det ikke anderledes, -
- end når Larry prædiker om smøremidler.
Det er lige meget, om du sælger Jesus, Buddha, -
- eller hvordan man tjener penge på ejendomshandel -
- uden at lægge penge på bordet.
Det gør dig ikke til et menneske. Det gør dig til en marketingmand.
Hvis du vil tale ærligt med nogen, menneske til menneske, -
- så spørg ham om hans børn. Find ud af, hvad han drømmer om.
Bare for at finde ud af det. For når du overtager en samtale -
- for at styre den et sted hen, er det ikke længere en samtale.
Så er det en salgssmøre, og så er du ikke længere et menneske.
- Så er du en marketingmand. - Tilgiv mig, men jeg er uenig.
Vi talte om karakter tidligere. Du spurgte mig om at have karakter.
Vi talte om ansigter. Men spørgsmålet stikker meget dybere.
Spørgsmålet er, om du overhovedet har karakter?
Hvis du vil høre min ærlige mening, er svaret nej.
Af den simple årsag... at du ikke fortryder noget endnu.
Vil jeg ikke have karakter...
...før jeg gør noget, jeg fortryder?
Jeg siger, du allerede har gjort masser af ting, du kunne fortryde.
Du ved bare ikke hvilke.
Det er, når du kan se det...
Når du kan se dumheden i noget, du har gjort, -
- og ville ønske, du kunne gøre det om.
Men det ved du, du ikke kan. For det er for sent.
Så du samler det op og tager det med dig.
Det skal minde dig om, at livet går videre.
Verden drejer videre uden dig.
Du betyder ikke noget.
Så vil du få karakter.
For ærligheden...
...vil vokse ud af dit indre...
...og tatovere sig selv hen over dit ansigt.
Indtil den dag...
...kan du ikke regne med at nå længere end til et vist punkt.
- Må jeg gå nu? - Ja, værsgo.
Tak.
Godnat.
Nej, han er lige gået.
Hva' siger du?
Jeg elsker også dig.
Nyd din ungdoms magt og skønhed.
Glem det. Du forstår det alligevel ikke, før du har mistet det.
Men tro mig. Om tyve år, når du ser billeder af dig selv, -
- vil du indse, hvad du ikke kan se nu, -
- hvor mange muligheder, du har, og hvor fantastisk du ser ud.
Du er ikke så fed, som du tror.
Du skal ikke bekymre dig om fremtiden. Eller gør det, men husk, -
- det er lige så effektivt som at løse en ligning ved at tygge tyggegummi.
De rigtige problemer i dit liv har det med at være ting, -
- du aldrig skænkede en tanke, som pludselig kommer bag på dig -
- klokken fire på en stille tirsdag.
Gør én ting hver dag, du er bange for.
Syng.
Lad være med at knuse andres hjerter og lad ikke nogen knuse dit.
Brug tandtråd.
Spild ikke din tid på jalousi. Nogle gange er du foran, andre gange bagud.
Det er ét langt kapløb. I sidste ende løber du mod dig selv.
Husk de komplimenter, du får. Glem fornærmelserne.
Hvis det lykkes for dig, så fortæl mig hvordan.
Gem dine gamle kærestebreve. Smid dine bankudskrifter væk.
Stræk ud.
Det er i orden ikke at vide, hvad du vil med dit liv.
De mest interessante mennesker vidste ikke, hvad de ville, da de var 22.
Nogle af de mest interessante 40-årige ved det stadig ikke.
Få rigeligt med kalcium.
Vær god mod dine knæ... Du vil savne dem, når de er væk.
Måske bliver du gift, måske ikke.
Måske får du børn, måske ikke...